För extrema sjukdomar är extrema behandlingar bäst. -Hippokrates
Vi har passeret överhuden och underhudsfettlagret.
Snittet löper jäms med muskelcellerna.
För att tillgodose god läkning.
Vi fortsätter med ett sidledes snitt över hjärtmuskulaturen-
-och blottlägger hjärtklaffssentrådarna.
Som ni ser så har ventrikelprematurslagen börjat.
Och det följs av fullt hjärtstopp.
Andningen har planat ut.
Allt hjärnaktivitet har upphört.
Patienten...utandats sin sista suck.
Man vinner ibland, förlorar ibland.
Och nu, mina damer och herrar, så ska ni få uppleva...
...läkarvetenskapens vassa framkant.
Vi öppnar den här rackaren och ser vad som då händer.
-Vad är det? -Patient 193.
Det är dr Giggles. Han kallas det. Ingen vet hans namn.
En psykotisk akut schizofren man med skyhög IQ. Vi snackar underbarn.
Han tror att han är...
...läkare.
Vad fan?
Dr Philips.
Dr Philips! Det är verkligen inte läge.
Han skulle ha hållit händerna för sig själv.
Vad i...?
Patienterna. Han har släppt ut patienterna.
Skratt är den bästa medicinen.
Utcheckningsdags!
Hej, Jenn.
-Fråga varför sommaren startat bra. -Varför?
Jag har jobb och ska spela gamla godingar på Johnson's varje onsdag.
-Vad roligt, Max. -Jag är kass på matte.
Men vi får sex kvällar i veckan för att idka riskabelt umgänge.
-Önsketänkande. -Vadan din oroande jubelbrist?
Det är sommarlov, centralmakten har störtats och människor är fria.
Jag sov bara dåligt i natt.
Det är kanske dags för Max Andersons berömda stresstest.
-Hoppas ni kan andas genom öronen. -Bara du inte proppar igen dem så.
-Första gången jag kallas pratkvarn. -Vet ni var vi ses i kväll?
-Klockan åtta, Breeder's Hill. -Bra namn: "Förökelseberget".
-Vi kan bli lite sena. -Ja, vi ska på en liten expedition.
-Tar ni med tält? -Nej, de har en stor överraskning.
På tal om stora överraskningar: tvillingtopparna.
Vi klättrar. -Vi ses sen, hör ni.
-Hej, killar. -Jag ska och skriva på lite papper.
-Okej. -Är allt bra?
Ja. Hämtar du mig kvart i åtta?
Kvart i åtta.
Titta upp.
Nu sitter du rak i ryggen.
Hur mår din pappa? Ge mig ett djupt andetag.
Okej. Ett till.
När vet du om du måste...?
Byta ut klaffen? För tidigt att säga. Vi får se vad hjärtmonitorn säger.
-När du kommer tillbaka nästa vecka. -Nästa vecka?
Jennifer, glöm inte att en mitralklaffprolaps inte är så farlig.
Även om vi måste operera så är det rutin.
-Jag ska försöka komma ihåg det. -Undvik ansträngande aktiviteter.
Inget kaffe, inget te och framförallt ingen alkohol. Allt står i den här.
Anne visar hur du sätter på monitorn. Vi ses nästa vecka.
-Erica! Vad är det med dig? -Det är okej, miss Henderson.
-Det där var en besynnerlig radio. -Det är ingen radio.
Inte? Vad är det då?
Jag har lite bråttom. Kan vi prata sen? Okej?
-Hej, Jennifer. -Hej, Billy.
Jenn, gumman, är det du?
-Hej, pappa. -Hejsan.
Kom in, tjejen. Förlåt att jag inte kom till doktorn.
Men lägger jag inte in siffrorna får jag bli dörrnasare.
-Vad sa Chamberlain då? -Samma som sist: vänta och se.
-Jag fick en ny modeaccessoar. -Ja... Den färgen gör sig på dig.
-Tack. -Det är åtminstone sommarlov.
Jag kan ju ändå inte göra nåt.
Jag vet. Du måste ta det lugnt, för annars blir du inte frisk.
-Jag trodde maten var klar snart. -Ett äpple om dan håller dig frisk.
Jag vet att du är orolig. Särskilt efter det som hände mamma.
Det är inte det, pappa.
Det är...
-Det är hon. -Tamara?
Jag tror att du lär dig tycka om henne.
Det kommer bara att ta lite tid.
Han är i vardagsrummet.
Pappa, pappa! Jag vill bli doktor precis som du.
Det blir du en dag. Jag lovar.
Ja, ja, jag vet.
En sak i sänder.
Den här stan mördade dig.
Den är sjuk.
Och den måste botas.
-Är det överraskningen? -När öppnar vi kaggen?
-Öl, va? -Häftigt!
Vår stad har en doktor och Rendell är hans namn
Gå inte till hans hus, han är en helvetesman
Han styckade patienter, köttade allihop
Han skar upp deras hjärtan och brast ut i glädjerop
-Vad är det som är så mystiskt? -Kom ihåg detaljerna kring fallet.
Moorehighborna bröt sig in i huset och drog ut stans läkare på gatan.
-De stenade ihjäl honom, va? -Ja. Sen gick de in efter hans son.
-Men de hittade honom inte. -Hur kom Evan ut då?
Spänningen tar kål på mig...!
Vissa säger att dr Rendell kremerade honom, andra att han åt upp honom.
Men jag tror Evan stannade i huset. Han är kvar här och han lever.
Däråt.
Vad är det här? Jävlar!
Helt otroligt.
Här börjar vi.
-Stu, vad gör du? -Han är i väggarna.
Hemliga gångar. Det är så han har lyckats gömma sig så länge.
-Stå inte bara där, börja knacka. -Jag vägrar göra det här.
-Vad lyssnar vi efter? -Ihåliga ljud.
I ditt huvud då...! Vart ska du?
Hey.
Hur länge ska vi knacka i väggarna innan vi lägger ner?
Stu, vad gör du? Släpp ut oss!
Stu, släpp ut mig!
-Klarar de sig verkligen? -Ja, bara de inte väcker Evan.
Allt de behöver oroa sig för är vad de ska göra med varandra.
-Jag tror att den är ur led. -Just snyggt, väldigt moget...!
-Det var väl din idé? -Min idé?
Bluffexpeditionen skulle göra så vi blev ensamma i mörkret. Du får inget!
-Du kränker mig. -Få ut mig då!
Trotter, få mig bara ut härifrån!
Få ut mig härifrån, så kanske du får nånting.
Gör dig klar att ta din medicin, Moorehigh.
Doktorn är inne.
Den fjanten.
-Vad gör han? -Han försöker skrämma oss.
Han lyckas bra med det.
Stu?
Stu, det här är dumt.
-Jag gillar inte det här. -Kom igen.
Känner du inte igen en klassisk "stuism" när du hör den?
Det där låter inte som Stu.
Vem kan det annars vara?
Stu.
Stu!
Trotter, vad är fel?
Vad hände? Jag får se!
Det är inte roligt, din jävel! Det är inte roligt! Få ut mig nu!
-Jag skojade bara. -Du snackar så mycket skit.
Trotter! Trotter, upp!
Jag tar egentligen inte emot patienter än.
Men jag kan nog göra ett undantag.
Hallå?
Är det nån här inne?
Är det nån där inne?
Jag ska ringa polisen!
Stjälp i dig, hjärtat.
Jag åkte pariserhjulet som barn. Vi stannade högst upp-
-och jag såg alla ungdomar och deras bilar där vi är nu.
Jag ville så gärna vara med dem.
Jamen...nu är du med ungdomarna.
-Max, jag är inte så törstig. -Vad har törst med saken att göra?
Jag vill inte dricka nu. Varför måste vi supa för att ha kul?
Det är en jäkligt bra start.
Inte för mig.
Trubbel i paradiset?
Jävlar.
Festen flyttar till lokalen. Rädda sig den som kan!
Ni är väl för våta bakom öronen för att minnas denna gamla slagdänga.
Judy Holliday gjorde låten känd 1960 när jag var i er ålder.
Och låter heter "The Party's Over".
Just det. Festen är slut.
-Hej då, farbror polisen! -Biträde Magruder avrundar här.
De som kvarstannar på platsen får festa i vår fina nymålade arrest.
Har du nåt emot att jag stänger av oväsendet nu?
Du lever för den skiten, va?
Magruders razzia på Breeder's Hill är en Moorehigh-tradition.
Ska jag känna till fler traditioner?
Bil 3, möjlig 3-11 på Tivoli Court 5714.
-Kör dit. Kod 2. -Uppfattat.
Moorehightraditioner? Jag slår vad om att Elaine Henderson har anmält det.
Den galna tanten ser våldtäktsmän i sin hemorrojdkräm.
Erica, när ska du komma på hur man använder hundluckan?
Kom, kom. Och sluta skälla. Du tappar rösten igen.
Hoppa upp i sängen, Erica. Polisen kommer aldrig när de behövs.
NY VÅG ELVIS-OBSERVATIONER!
Fröken, jag behöver en läkare.
Det är tur att jag gör hembesök.
Så går det när man missar sina hälsokontroller.
Gapa nu stort och säg "ah".
Nej, "ah".
Vi tittar på näsan.
En bra läkare...
...har alltid rätt verktyg för jobbet.
Seså. Det här kommer inte att göra ont alls.
Jag tror att jag hittade problemet.
Bor hon här? Några på stationen varnade mig för det här stället.
Jaså? Vad sa de?
De berättade inte så detaljerat.
Inte så konstigt. Det är detaljer som de flesta vill glömma.
Jag har alltid kunnat klura ut saker med hjälp av det folk inte säger.
Jag tror det kallas "att läsa mellan raderna".
Så han var läkare?
Ja, Evan Rendell. Han var stans läkare.
Han mördade sju av sina patienter.
Skar ut deras hjärtan när de levde.
Jävlar. Vad får en människa att flippa ut så?
Hans fru blev sjuk. Hjärtproblem.
Han försökte rädda henne. Men doktorn fick plötsligt en knäpp.
Ju sjukare hon blev, ju galnare blev han. En dag började folk försvinna.
Han ville hitta en ny pump åt frugan. Om de inte hade dödat honom-
-hade han kanske utfört världens första hjärttransplantation.
Före sin tid, men helt galen.
Det var ruggigt att röja upp.
-Reitz! -Det är inget.
Hade han inte en son?
-Hjälpte inte sonen sin pappa? -Folk säger det.
Och ingen visste hur sonen kom ut.
Folk säger det.
-Vad säger du? -Jag säger ingenting.
Jag går inte upp i trappan förrän jag gått ner 15 kilo till.
Och det dröjer länge.
-Känner du lukten? -Vad?
Det luktar sjukhussprit.
Nej, jag känner inget. Kom, vi måste köra till ett ställe.
Hör du! Kom nu, så åker vi.
-Hur allvarligt är det? -Inte så allvarligt, sa doktorn.
Men beroende på vad monitorn säger så måste de kanske operera klaffen.
-Operera? -Ja.
-De kallar det en rutinoperation. -Varför har du inte sagt det förut?
Du skulle inte tycka synd om mig.
Fan, Jenn, jag är ju din pojkvän.
Vi ska möta sånt här tillsammans. Minns du? Du och jag?
Jag älskar dig.
Det är nåt annat.
Det gäller min mamma. Jag har aldrig berättat hur hon dog.
Hon åkte till sjukhuset för en rutinoperation.
-Jag såg henne aldrig igen. -Jenn, jag beklagar.
Jag drömde mardrömmar jättelänge.
Efter ett tag slutade de.
Men nu är de tillbaka.
Okej, gå ut till höger. Se er för.
Snygg hjälte jag är, va? Mamma dog och jag pratar om dumma mardrömmar.
-Jag bryr mig bara om mig själv. -Så är det inte.
Pappa försöker gå vidare i livet och jag bara gnäller och klagar.
Jag beklagar, Max. Jag måste vara ifred i kväll.
Sluta inte.
Du är The King. Du är The King!
Förlåt, hör ni. Tanken är väl att jag ska sabba allas kväll.
Vänta på mig.
Jag snodde den ur mammas resväska innan hon och pappa åkte på semester.
Ska jag ha på mig det?
Just nu är nog mamma rätt arg och för att inte tala om pappa.
Låt dem inte lida i onödan.
Okej...
Men om jag klär upp mig-
-gör du det med.
-Var fick du tag på den? -De delas ut på gympan.
Jag skolkade väl då.
Jag går väl...ut och pudrar mig.
Jävlar.
Klar.
Jag kommer, jag kommer.
Kan det möjligen bli kallare här?
18 grader?
De som bor här är eskimåer.
Du blir förkyld och dör om du går runt så här.
Jag tror att vi får ta tempen på dig.
Då så, inte ett knyst nu.
Duktig kicka. Lyft på tungan.
Som tur är så har jag upptäckt den enda kända boten mot förkylning.
Låt den sitta i minst en minut.
Hon kanske inte märker det.
Redo eller ej, här kommer jag.
Ända sen jag hittade morsans Victoria's Secret-katalog-
-har jag varit dödssugen på det här.
Jag hoppas att du har skydd.
Obotlig.
-Jennifer är hemma. -Nej!
Jag vill bara se om hon är okej.
-Hon är aldrig okej. -Hon behöver tid för att anpassa sig.
Hon är sjuk. Hon har nyligen förlorat sin mamma.
Du har nyligen förlorat din fru. Men du har anpassat dig.
Jag är strax tillbaka.
Hey, Jenn?
Vad i...?
Jennifer?
-Vad är det? Förlåt. -Jennifer har varit här.
-Vi måste leta efter henne. -Leta var?
Tivolit. Jag hittade hennes hjärtmonitor. Hon har druckit.
Hon la den där. Hon vill så split mellan oss. Förstår du inte det?
Jag förstår bara att min dotter är sjuk och kan vara i trubbel.
-Så följer du med eller inte? -Nej, det gör jag inte.
Om Jennifer kommer tillbaka, säg åt henne att stanna här.
Otroligt.
Hej, Max.
-Var är Jennifer? -Jag vet inte, vi kom ifrån varann.
Har du hört om den hemliga festen som pågår i huvudbyggnaden?
Vi skulle precis våldgästa den. Vill du hänga med?
Visst. Varför i helvete inte?
Allt detta fett.
Allt detta socker.
Vi måste börja tänka på vår hälsa.
Kom ihåg: vi är vad vi äter.
Men oroa dig inte.
Vi ska nog få ut det ur din kropp.
Det finns ett talesätt.
Det som åker ner...
...måste komma upp.
Jag vet, jag vet.
Det suger.
För det första måste du använda rätt fingersättning.
Så där.
Nu ska du bara...
...blåsa i den där prylen precis där.
-Du kan inte blåsa i den så. -Varför inte?
-Du måste ha rätt anblåsning. -Vad är det?
Hur man placerar läpparna.
Jag har aldrig haft läpp-problem. Du kanske ska visa vad jag gör fel.
"Hjärtproblem"...
Hjärta.
Det är ditt hjärta.
Bara ett krossat hjärta.
Precis som mor.
Nej.
Moorehigh kan vänta.
Jag vill göra dig stolt.
Jag vill fortsätta ditt arbete.
Letar du efter nån?
-Ja, Max. -Jag tror att jag kan hjälpa dig.
Jag borde väl tacka dig, Max.
Jenn?
Fan.
Nu vet jag åtminstone vem av oss som verkligen är sjuk.
Jenn!
Jenn.
Jennifer, kom ut. Jag såg dig gå in. Låt mig få prata med dig.
Lämna mig ifred.
Jennifer!
Du krossade mitt hjärta, Max.
Och vissa saker kan inte fixas.
Jennifer, vänta!
Max!
Jävlar!
Just snyggt.
Nu blöder jag.
Råkat ut för en olycka? Du behöver nog bara ett plåster.
Max?
Max, om du skojar nu så är det verkligen inte läge!
Max...?
Oroa dig inte. Det är aj-fritt.
Lita på mig. Jag är läkare.
-Vad är det? -Det är Coreen.
Va?
Jennifer, stick ut! Spring!
Känner du nåt obehag?
Hjälp! Miss Henderson, hjälp mig!
-Vad i helvete gör du? -Han försöker döda mig.
-Vem? -En läkare.
-Nån jagade henne faktiskt. -Ja, en läkare. Men stan har bara en.
-Jag har känt honom sen i din ålder. -Han kanske tror att han är läkare.
Han vill kanske bli läkare, men har aldrig fått.
Det låter tokigt, men har nån tänkt på att han kan vara dr Rendells son?
Ingen som vill behålla sitt jobb. Kör hem tills dina föräldrar kommer.
-Lova att ta hand om henne. -Jag behöver inte lova dig nånting.
-Har vi hört nåt från tivolit? -Bill hittade ingen död tjej.
Det tvivlar jag inte på, chefen. Kände du hur ungdomarna luktade?
-De hade för roligt i lustiga huset. -Skulle båda ha inbillat sig?
Jag har kollat henne. Hon är stabil, men jag vill ta hennes EKG hos mig.
Om du ser nån av dina kollegor ute på härjarstråt, ring oss.
-Varför EKG? -Hjärtproblem. Kan bli allvarligt.
-Dr Rendells fru dog av hjärtproblem. -Hur kom vi tillbaka till dr Rendell?
-Min nye partner slog sig i skallen. -Det har inget med saken att göra.
-Inte dr Rendell heller. -Sluta. Annars får du bli lapplisa.
Ungdomarna driver med dig. Lugn.
Leta efter hennes far. Jag lämnar ett meddelande om han kommer före dig.
-Okej. -Reitz, stanna här.
Nästa gång: dra åt säkerhetsbältet lite mer.
Magruder! Magruder.
Du kände nån lukt i Rendells hus, va?
-Jag kände inget. -Tjejen var vettskrämd.
Hon hade nog druckit för mycket. Det kan hända den bäste.
-Drack pojken också för mycket? -Släpp mig.
-När du säger som det är. -Släpp, annars sänker jag dig.
Gör vad du vill, men berätta nu vad du gömmer! Är det Rendells son?
Förlåt.
Jag har inte öppnat den här flaskan på 35 år.
Jag har inte druckit en droppe på hela den tiden.
Varför inte?
Jag är din partner. Berätta nu.
Det var 1957.
Det var på kvällen efter att de hade hittat liken.
Alla andra poliser hade stuckit.
De hade redan dödat dr Rendell.
Men de letade efter Evan Junior.
Vi hade tagit ut alla Rendells offer från huset.
Och jag lämnades ensam för att vakta liken.
Du förstår säkert att jag var väldigt skraj.
Tack och lov för sponken.
Det var runt midnatt som jag hörde det.
Vem är här inne?
Och jag såg honom komma ut. Det var som om han föddes på nytt.
Det var så dr Rendell fick ut sin son ur huset.
Han sydde in honom i resterna av sin frus lik.
När jag kvicknade till var lille Evan borta.
Allt var rent. Som om det aldrig hade hänt.
Evans mamma var hopsydd också.
Jisses. Det här är en helt jävla sjuk stad.
Varför har du inte berättat det?
Vem hade trott på en för hårt pressad 20-åring som dessutom hade druckit?
Vår stad har en doktor
och Rendell är hans namn
Gå inte till hans hus, han är en helvetesman
Han styckade patienter, köttade allihop
Han skar ut deras hjärtan och brast ut i glädjerop
Så om du bor i Moorehigh och mår som en lort
Fall då ner på knä och be om att dö fort.
Jaga inte barnramsor, Reitz.
Du har ringt familjen Campbell. Jag och Jennifer kan inte svara.
Säg nånting så ringer vi dig sen. Hej då!
Det är sheriff Harper på stationen på West Street.
Ring mig angående er dotter. Hon är i säkerhet här hos oss.
Jag finns på 555-9122, anknytning 3. Tack.
Jennifer?
Jenn?
Tamara?
Tamara? Vart fan tog du vägen?
Mr Campbell? Det är sheriff Harper på stationen på West Street.
Ring mig angående er dotter. Hon är i säkerhet här hos oss.
Jag finns på 555-9122, anknytning 3. Tack.
Hallå? Det är din nye läkare och jag står precis bakom dig.
Vad fan är det där?
Om du tycker att det är illa, vänta tills du får min räkning.
Mr Campbell?
Heliga Guds moder.
Du är skyldig mig 35 års sömn.
Din sjuke fan!
Det här tar ungefär 40 minuter. Försök slappna av.
Jag är i rummet intill, okej?
-Är Jennifer okej? -Ja, hon är hos doktorn.
-Doktorn?! -Dr Chamberlain. Hon är okej.
-Ni tror oss väl? Visst gör ni det? -Jag börjar göra det så smått.
Sätt dig.
-Vad gör du? -Jagar barnramsor.
Skalpell.
Det svider.
Sårhake.
Sug.
Tång.
Gör klart att sy igen.
Läkare, bota dig själv.
-Hur länge ska du sitta där? -Tills det är klart.
Jag söker på alla brott i en radie... Varför säger jag det till dig?
Han är där ute. Jag såg honom.
Han är där ute.
Du kan ha rätt. "Tarawood"...
"Rymde från rättspsyk för 14 dar sen. 42-årig schizofren man."
"Dödade tre i personalen. Identitet okänd."
"Föräldralös som sjuåring."
Han är 40. Så han föddes 1952 och blev föräldralös 1959.
-Vad betyder allt det här? -Att jag tar en ny titt på huset.
-Jag följer med. -Glöm det. Vänta på dina föräldrar.
Det kan du glömma.
Hallå? Är det sheriff Harper?
Det är Joe Campbell, Jennifers pappa.
Jag förstår. Jag är på väg.
Dr Chamberlain?
-Dr Chamberlain! -Du ska slappna av.
Maskinen!
Jag beklagar, Jennifer. Vi måste tyvärr operera.
-Dr Chamberlain, vad gör ni? -Oroa dig inte, Jennifer.
Det är bara en rutinoperation.
Jennifer! Det är dr Chamberlain.
Du är hos mig. Du hade en mardröm. Sätt dig upp.
Ta ett djupt andetag. Mår du bra?
Jag ska bara kolla utskriften.
Fram till alldeles nytt såg det rätt bra ut.
Vågmönstren ser normala ut.
Jag tror att du blir frisk.
Om jag var du hade jag gått till en annan läkare.
Ja, då var vi här.
Jennifer...
Mitt problem är-
-att jag bryr mig för mycket.
Det här händer inte.
-Väldigt oproffsigt av doktorn. -Rör henne inte.
Men jag är inte främmande för att visa lite kollegial hövlighet.
Vad sägs om en gratis undersökning?
Reflexerna verkar normala. Vi kollar blodtrycket.
Slappna av och andas normalt.
Nyheterna är tyvärr dåliga. Du har sex sekunder kvar att leva.
Några sista ord, doktorn?
Antingen är du död eller så har min klocka stannat.
Nu släcker vi ljuset. Doktorns ordination.
-En läkare... -Jag ringer sjukhuset nu.
Nej. Nej, nej.
En läkare-
-gjorde det här.
Och hur mår vi?
Bara slappna av.
Det är över innan du vet ordet av.
-Nej! -Du behöver inte vara blyg med mig.
Förlåt. De här blir kalla.
Nog är det krossat alltid.
Aldrig en sköterska i närheten när man behöver en.
För litet.
För stort.
Helt perfekt.
Jävlar.
Far byggde klart det efter mors död. Han hann aldrig använda det.
Det var för sent. Du blir den första, Jennifer.
Jennifer, innan vi kan byta ut det krossade hjärtat-
-måste vi få det att sluta slå.
Svårare är det inte.
Du får inget bedövningsmedel, utan bara en elektrisk stöt.
Det är ett nödvändigt steg.
Jag lovar.
Du kan ha hjärtat i halsgropen nu, men när du vaknar är det i bröstet.
Stilla!
-Jag tror inte att du har en tid. -Gå bort från henne!
-Följ hjärtat! -Jävlar!
En, två...
Dags att göra det läkare gör bäst.
...fyra, fem, sex, sju, åtta-
-nio, tio, elva, tolv...
-Hjälp. -Jag är biträde Reitz.
Jag ska få ut dig, men först måste jag se om kusten är klar.
Jag behöver din hjälp. Var helt tyst och rör dig inte.
Jag är strax tillbaka.
-Biträde Reitz? -Stanna där. Rör dig inte.
-Jenn! -Jisses!
-Vad fan gör du här? -Jennifer...
Förlåt.
Vi hinner inte med sånt larv. Kom.
Kom. Jag har dig.
-Vad hände här? -Bara gå. Fortsätt gå.
Titta inte, Jenn. Bara blunda, okej? Bara blunda.
-Jenn, är du okej? -Fan!
Upp med dig, kom igen. Jag får ut dig härifrån, Jenn.
-Jag får ut dig. -Håll för ögonen!
-Max! -Besökstiden är slut.
Jag skulle ha valt en järnåtta.
Vet du vad som händer när barn leker med skjutvapen?
Nej!
Här borta, jävla as!
Max, kom.
Det här kommer att smärta dig mer än mig!
Jag har inte skrivit ut dig!
Max?
Vi kan hinna.
Få mig inte att skratta!
Ta tag om min hand.
Jag tappar taget!
Jag har aldrig förlorat en patient, Jennifer!
Jennifer!
Jag kan inte andas, Max.
Dr Alfred och dr Jones till operationsavdelningen.
Belastningen var för stor. Klaffen måste bytas. Gör klart för operation.
Okej, Jennifer, glid över hit.
Herregud!
Okej, vännen, nu börjar vi.
Nu vill jag att du räknar ner sakta från 100.
100, 99, 98-
-97, 96...
Vem fan är du?
Jag är hennes läkare.
Vad i herrans namn är det?
Bara nåt jag har slängt ihop.
Fast de har inte testats än.
-Du var död! -Jag är inte en så skicklig läkare.
Jennifer, det finns ännu tid. Låt oss fortsätta där vi slutade.
Är det mitt patientbemötande?
Jennifer, det är dags att ta din medicin.
Smaka på din egen medicin!
Jag mår inte bra.
Ta två och ring mig i morgon!
Finns...
...det en...
...läkare i huset?
Hej, tjejen.
Hej, pappa.
-Hur mår du? -Jag mår rätt bra.
Sjuhelsikes start på sommaren, va?
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2016